Stig upp från mig eller dö, Warlow.
- Sookie. - Det är bäst att du passar dig.
Jag har ett vampyrdödande klot bakom ditt huvud.
- Sookie, du förstår inte. - Det har du rätt i.
Jag förstår inte varför vampyrer måste ljuga för mig och jaga mig!
Jag ville inte skrämma dig.
Jag har vandrat olycklig på jorden i tusentals år och väntat på dig.
- Dra åt helvete. - Det är ödet.
- Jag älskar dig. - Lägg av, ditt psyko.
Om du älskar mig så mycket, varför dödade du mina föräldrar?
Gode gud, jag har dödat dem! Jag har dödat feerna!
Bill, jag är hemskt ledsen!
Jag kunde inte rå för det. Jag försökte, men det gick inte.
Det ordnar sig. Jag ska tänka ut nåt.
De smakade så jävla gott!
- Du är hög! - Jag vill dö och ha sex samtidigt!
Feblod gör vampyrer höga!
Jag är ett monster! Jag borde brinna för det här!
Kvällen då dina föräldrar dog försökte de döda dig.
Jag räddade dig.
Skitsnack!
Bill? Nej, du får inte hamna i koma igen.
Gå och sov ruset av dig.
- Du läker. - Låt mig förklara.
Nej. Du är en jävla lögnare.
Ni säger allihop att ni älskar mig.
Men ni vill bara knulla mig och använda mitt blod. Jag tillhör ingen!
Ni vet inte ett skit om kärlek!
Typiskt. Ska du också rädda mig nu? Var inte jag död för dig?
Det är honom jag söker.
Är du Bill? Stick innan jag dödar dig.
Det har du redan gjort.
Som din skapare befaller jag dig att följa med mig.
Bill Compton!
Gode gud.
Nej, nej...
Hallå...
Herregud, nej. Hallå?
Bill vampyren, stå till svars för dina brott!
Gumman, du kommer att bli bra. Pappa ska göra dig bra.
Vampyrsnutarna tog Pam.
- När då? - Alldeles nyss. I en fångtransport.
Ska vi verkligen göra det här?
- Vampyrer! - Stanna!
Det råder utegångsförbud för vampyrer!
Rör er inte.
- Allt för vetenskapen, eller hur? - Håll tyst.
Vad har det där för vetenskapligt värde?
- Tänk om, Truman. - Jag tänker själv köra dit henne.
Jag förstår. Vampyrerna har berövat mig nära och kära.
Min egen syster. Steve, även om han hade sina brister.
Och nu har de tagit din Willa.
Jag tvingades inse en sak: När de blir vampyrer är de borta.
- Nej, det kan inte stämma. - Du och jag måste gå vidare.
Jag har funderat.
Jag förstår att du är förkrossad nu.
Det kanske är ett tecken.
Du och jag kanske ska fundera på att skaffa barn.
Sarah. Jag kan inte ersätta henne.
Min lilla Willa väntar i bilen där nere.
Jag var med när hon föddes. Jag var den första som höll henne.
- Jag sa hennes namn först av alla. - Du kan göra det igen.
- Sätt bara en ring på mitt finger. - Det här är slutdiskuterat.
Truman, vi är ett team.
När jag kom med pengar och kontakter sa du att inget kunde skilja oss åt.
Jag menade det också. Men nu måste jag gå.
Ta mig inte för given, som Steve gjorde.
När en kvinna kommer i svarta underkläder ska du klä av henne!
- Vem är du? - Jag heter Bill Compton.
- Hur kan du befalla mig? - Lilith är en del av mig.
Jag är hennes profet. Jag drack hennes blod och fick hennes minnen.
- Det tror jag inte på. - Jag befaller dig att inte döda mig.
Och att stanna hos mig.
- När händer det? - Snart.
Vad är du?
Hur gjorde du det där?
Gud har berättat om en varelse som du.
Det är ditt öde att rädda vampyrsläktet.
Du förvandlade mig till nåt jag föraktar.
Jag gjorde dig till vår räddning.
Hej, Jason.
Hej, Sarah. Vad gör du här ute?
Jag var i närheten och tänkte bara titta förbi.
- Jaha. Det var ett tag sen. - Ja, verkligen.
Vi skildes inte direkt som vänner.
Det var ett annat liv. Jag har ett nytt kall nu.
Och en ny man. En mäktig man.
Så bra, eftersom Steve var en homosexuell vampyr.
Vad kan jag hjälpa dig med?
Jag hoppades att jag kunde rädda din själ.
Min själ klarar sig fint, tack.
Gör den?
Jag grämde mig nåt fruktansvärt över dig.
Jag sa till mig själv: "Sarah, Jason Stackhouse behandlade dig fel."
Sen bad jag till Gud att han skulle ta bort mina syndiga tankar.
Men så insåg jag att jag hade svikit dig.
Jag skulle leda dig till Guds ljus, men jag lät känslorna stå i vägen.
Gud gav mig en utmaning, men jag flydde vid minsta motstånd.
Du har alltid verkat snäll bakom all galenskap och hat.
Men jag är inte samma barnunge som när vi träffades.
- Jag har erfarenhet nu. - Och jag är en annan kvinna.
Ja...
Vi har nån sorts band mellan oss.
Därför vägrar jag glömma dig.
Jag har varit med en homosexuell och en gamling.
Jag är varken-eller.
- Jason Stackhouse. - Ja?
Jag har aldrig känt mig så helig som med dig.
Det är min övertygelse att Gud vill att jag ska knulla dig.
Åh, Gud!
- Hur mår Gud nu? - Rättfärdig!
Det här känns jävligt heterosexuellt!
Gumman, du måste dricka det här.
Då kommer du att må bättre.
Pappa!
Ursäkta mig.
Jag heter Jenny. Och du?
Alcide Herveaux. Flockledare i Shreveport.
Konstigt att stora stygga vargen inte hittar brudar i sin egen flock-
- men så snygg som du är ska man inte klaga.
För 50 dollar i timmen kan vi göra precis vad du vill.
Fast skifta inte. Jag fixar inte att ligga med vargar när jag är människa.
Jag vill inte vara oartig, men jag letar efter en skiftare.
En man i 35-40-årsåldern i sällskap med en ung kvinna.
De har med sig varulvsflicka.
Jag tappade doftspåret här i närheten.
Har du sett dem? Jag kan betala för informationen.
Tyvärr, flockledaren. Jag har inte sett några såna.
Ursäkta, men jag måste jobba.
- Hur är läget? - Än sen? Det är ingen bögbar.
Jag heter Herveaux, flockledare i Shreveport.
Dra åt helvete, Shreveport.
Varulvar på landet litar inte på storstadsflockar.
- Är Shreveport en storstad? - Det beror på vad man jämför med.
- Får jag ge dig ett råd? - Helst inte.
Jag önskar att jag hade varit en bättre pappa.
Att du hade kunnat vara stolt över mig.
Om du inte var så arg på mig skulle du kunna dra nytta av min erfarenhet.
- Vad råder du mig att göra? - Jag har snarare en fråga.
Gör du det här för att det är rätt-
- eller för att imponera på bruden som styr ditt liv?
Jag är min egen, och jag är din flockledare!
- Jag har inte gått med i din flock. - Upp med dig. Försvinn ur mitt liv!
Upp med dig, för fan.
- Jag behöver lite respengar. - Vad förvånad jag blir...
- Hitåt. - Leta reda på Pam.
Var är min...
Jason!
Jag kommer!
- Hej, Jess. - Bjud in mig.
Jag vet att du hatar mig.
Nej, då. Jag har varit lite knäpp, men jag mår bättre nu.
Jag har gjort nånting avskyvärt.
Jag vet inte varför inte Gud dödar mig genast.
Fast Gud kanske är Bill. Jag vet ingenting!
Jag ser deras ansikten framför mig. Och det värsta är...
...att när jag drack dem blev jag...tänd.
Som med dig och mig.
Men det är djävulen, eller hur? Det är väl synden per definition?
Jag förstår inte riktigt, Jess.
- Älskade du mig? - Va?
- Älskade du nånsin mig? - Jo då...
Ibland var det absolut fråga om kärlek.
Men det blev så fel med Hoyt och alltihop.
Varför?
- Vad menar du? - Vad var det hos mig du älskade?
Jag vet inte. Allt, antar jag.
Ditt goda hjärta mest av allt.
Tänk om Bill inte är Gud. Jag kanske har tjänat djävulen!
- Jess, du har inte tjänat Djävulen. - Nej, kom inte närmare!
Jag kommer att våldta dig. Lås in mig, så att jag inte blir frestad!
- Jag frestar inte dig. Kom nu. - Minsann.
Du har inte berättat att du hade en vampyr till flickvän.
Hon är inte min... På sätt och vis. Jag vet inte vad hon är.
Har du legat med henne? Du är Steve Newlands exfru!
- Nej, jag är min egen! - Hör ni...
Menar du att du har bedrivit otukt med en vampyr?
Passa dig. Jag är inte på humör för provokationer.
- Din demonhora! - Det där får du ta tillbaka.
Jason har mitt blod i sig.
Han skulle aldrig kunna sluta vara tänd på mig.
Han tänkte säkert på mig när han låg med dig!
"Och dessa tecken ska åtfölja dem som tror."
"Genom mitt namn ska de driva ut onda andar." Markus 16:17!
- Jag hatar Markusevangeliet! - Jag tar tillbaka inbjudan!
- Det här är faktiskt mitt hem! - Jason!
- Kom med här. - Stopp, ni får inte ta henne.
- Jag är polis. - Jason!
- Vad har du gjort? - Jag ringde LAVTF.
Min kropp är ett tempel, besudlat av din vampyrälskade pitt!
God afton. Jag letar efter vampyren Pamela Swynford de Beaufort.
Har nån sett min vän Pam?
Tydligen inte.
- Kan du lägga dig ner, tack? - Säg först vad det här är för ställe!
En forskningsanläggning, har jag ju sagt.
Vi studerar er. Därför är ni här.
Om du inte vill har du vapen riktade mot dig.
Jag menar det inte bildligt talat. Riktiga vapen.
Kan du vara snäll och lägga dig ner nu?
- Vänta lite nu. Är det här terapi? - Ungefär så, fast med en morot.
Den moroten skiter jag i. Jag tänker inte prata om mina känslor.
- Det andra rummet, då? - Vilket?
Där vampyrerna fick knulla i hemskt ljus.
Där ska jag gärna knulla för er. Men det här är bara skit.
Samlagsstudierna ingår i nivå 3. Du tillhör nivå 1.
Vi är intresserade av ditt intellekt.
Vi vill veta vad du tycker och vad du tänker på.
Vi stannar här ända tills du bidrar till ett meningsfullt samtal.
Du nämnde nåt om en morot.
- När åt du senast? - För två dagar sen.
Bra.
Jag ställer en serie frågor. Om du svarar sanningsenligt-
- får du ta del av vårt levande donatorprogram, LDP.
Och om jag inte känner för att vara en duktig flicka?
Då får du utspätt Tru-Blood. Vill du smaka?
- Ta hit en donator. - Man eller kvinna?
Kvinna.
Skicka in Somchai, tack.
Hej. Jag heter Somchai.
Första frågan, tack.
Berätta vad du anser att livet har för värde.
- Mänskligt liv eller vampyrliv? - Vi börjar med mänskligt.
- Vilken människa? - Vi kan ta mig.
- Vilket värde har mitt liv för dig? - Inget.
Kan du utveckla det?
Din betydelselöshet kan inte underskattas.
Du är mat för mig, inget annat.
Inte ens god mat. Du luktar tonfisk.
Jag bryr mig faktiskt mer om tonfiskens liv än om ditt.
Utmärkt.
Somchai?
Hej, raring. Vad gör du här? Du ska inte jobba, antar jag.
Minns du det som dök upp i mitt badrum?
Det var ingen ande, utan en fevampyr i en annan dimension.
Sa han att han älskade dig?
Det skumma är att jag nästan trodde honom.
Du har en sjuk förmåga att hitta nåt fint i alla du möter.
Men du kan inte köpa vad han säger.
Hela mitt liv har jag alltid vetat sanningen.
Det är baksidan av att kunna läsa tankar.
Men sen vampyrerna kom har jag fått mer än nog av lögner.
Jag måste hitta min väg tillbaka till sanningen.
Och då behöver jag din hjälp.
Minns du när Richie-Bobby sket på sig efter 27 situps?
- Varför är jag här, Bellefleur? - För att prata gamla minnen.
Det kunde vi ha gjort på Facebook.
Men du ringde mig efter alla år av tystnad.
Jag frågar en gång till: Varför är jag här?
- Hur är du som skytt? - Som skytt?
Förr kunde du träffa ett så litet mål på 50 meter.
Nu får målet vara lite större, men jag har inte försämrats mycket.
Vad fan vill du, Bellefleur?
- Skulle du vilja döda mig? - Va?
Jag kan betala, även om det inte blir så mycket.
- Vänta lite nu. - Jag fixade det inte själv.
- Vad hände med dig där borta? - Nåt jag förtjänar att dö för.
- Det var krig. - Jag dödade folk.
Det gjorde alla.
Minns du Patrick Devins?
Jag dödade honom förra veckan, där borta vid bord 8.
- Terry. Vem är det här? - Justin.
Det här är min fru Arlene. - Justin McGillich.
- Hur känner ni varandra? - Marinkårens grundutbildning.
Och hur hamnade du här på Merlotte's?
Jag är på väg tvärs över landet och ville hälsa på min gamla kompis.
Okej.
- Terry, Big John är förbannad. - Två minuter, bara.
Jag ska hälsa det. Men skynda dig.
- Vet hon? - Hon vill att jag ska dölja det.
Att jag ska gå vidare som om inget har hänt.
Men jag kan inte, Justin. Jag orkar inte längre.
Ja, Terry. Jag kan döda dig.
Men jag tar inte emot några pengar.
- Jag gör det gratis. - Tack.
Ge mig några dagar att ordna saker. Sen är det upp till dig.
Men jag vill inte veta när det ska hända.
Gå tillbaka till Big John, du.
Hon sa att Jessica gick till anfall och dödade hennes systrar.
Jessica?
Hon som är en sån snäll vampyr.
- Hon dödade mina barn, Holly. - Jag vet.
Andy, jag vet.
Orden räcker inte till.
Men kan det inte ha varit en förfärlig olycka?
Det var ingen olycka.
Hon sa att Bill tog deras blod och gjorde experiment.
- Andy Bellefleur, vad gör du? - Jag ska skjuta Bill vampyren.
Nej. Bill är starkare än du.
Om du åker dit för att hämnas kommer du att förlora.
Du kommer att dö.
Och då har den stackars lilla feflickan ingen.
Jag ska avbryta skallgången.
Vi säger till alla andra att flickorna återvände till sin mamma.
Jag kan inte sitta och göra ingenting.
Du. Vi ska hjälpas åt så att du klarar det här.
Hej.
- Är du okej? - Ja.
- Förlåt. Jag drack mycket i går. - Du behöver inte be om ursäkt.
Är det säkert att du är okej?
Jag ville veta hur det är att vara skiftare. Nu vet jag.
Man får ständigt vara på flykt och dölja sin identitet.
Och vara rädd att man ska dö.
- Jag ska lösa det här. - Jaså?
Sam.
Hej, gullunge.
Pender, Jacobs, Callahan.
Tara?
De satte mig i ett vitt rum med tennisbollar och sköt mig!
- Mig också. - Var är vi?
- I helvetet. - Ja, hon sa att jag skulle dit.
Steve Newlands ex sa att jag var en demonhora!
Jag åt upp fyra fetjejer. Jag är så jävla sjuk i huvudet!
Det känns som att jag håller på att bli galen.
- Tror du på djävulen? - Nej.
Men mamma gjorde det. Hon såg djävulen i allt.
Djävulen fanns på tv, i rockmusiken och i hjärtat.
Tänk om vi har fel.
Bill försöker rädda vampyrsläktet, men tänk om vi är onda?
Jag hade inte behövt döda fetjejerna. Säg inte att jag inte rådde för det.
Jag dödade dem för att jag ville.
Den här hungern som rasar i mig... Den försvinner aldrig, eller hur?
Banden blir starka mellan vampyrer som bor ihop, men inte på riktigt.
Om de skiljs åt-
- pålar de varandra nästa natt för minsta anledning.
Behöver vi inte bekymra oss om att omgruppera vampyrer, då?
Jag skiter i vad du bekymrar dig för, men oron vore obefogad.
Tack, Pam. - Varsågod.
Somchai, ta det lugnt. Jag är ganska mätt.
I normala fall, känner du ingen ånger när du har dödat en annan vampyr?
- Nej. - Gäller det alla vampyrer?
Jag är nog särskilt fri från ånger, men jag tror inte att nån bryr sig.
- Förutom när det gäller skaparen. - Ja, det är nåt annat.
Berätta om din skapare, Pam. Vad hette han?
Eller hon?
Han är inte min skapare längre. Han frigav mig.
Det enda man behöver säga är: "Som din skapare friger jag dig."
- Hade du några föraningar? - Inga alls.
- Hur kändes det? - Jag känner ingenting.
Ingenting?
Ni människor älskar smärta. Ni älskar att gräva ner er i den.
Ni ser det som en dygd.
Den som gråter mest på begravningen hyllas.
Ni lovar att aldrig glömma varandra och sakna varandra i evighet.
För er är evigheten bara ett ögonblick.
Era liv är ynkligt kortvariga.
När vi säger "för evigt" måste vi mena det.
Därför kommer vi över smärtan. Vi läks och går vidare.
För smärtan är en meningslös känsla.
Under en tid betydde min skapare allt för mig.
Han frigav mig. Det gjorde ont.
Men nu har jag kommit över det.
Han betyder inget för mig.
Jag är inte säker på att jag tror dig.
Då ses vi väl inte mer, Somchai.
- Vad fan? - Ledsen, men du får inte.
- Mina föräldrar tror att jag är död. - Bra.
Om du berättar för dina föräldrar dödar varulvarna dem.
Nej, för mina föräldrar skulle aldrig berätta det...
- Pappa varg, hämtade du is? - Ja.
Jag vill inte ha min.
Lugna ner er.
Vad är det för fel med er?
Hon mår bra. Tack.
Ni är skyldiga mig en tjänst.
Vilket jävla ställe.
- Tara! - Jag känner henne. - Willa?
Burrells dotter beblandar sig inte med vampyrpöbeln.
Du skaffar redan nya vänner, ser jag.
Jag kan också vara din vän.
Jag har många vampyrväninnor här som slickar mina ballar.
När pappa får höra det här...
Det var han som satte dig här, så räkna inte med att han räddar dig.
Välkommen till vampyrlägret, miss Burrell.
Det är Sookie. Jag är inte hemma, lämna ett meddelande.
Jag klantade till det med Jessica. Nu måste jag ordna upp det.
Den senaste tiden har jag varit konstig och hatat vampyrer.
Men det är inte mitt rätta jag. Jag ska ställa allt tillrätta.
Niall tar hand om dig. Jag älskar dig. Vi ses snart.
Lägg grejerna där.
Är det säkert att du vill göra det här?
Det kan vara skönt att inget veta.
Hela livet har jag undrat vad som hände när mina föräldrar dog.
Jag har aldrig tänkt på att fråga dem.
Okej. Är du redo?
Lyssna, kära vänner.
Jag åkallar själarna efter Corbett och Michelle Stackhouse.
Tyst med er. Ställ er i kö.
Jag söker Corbett och Michelle Stackhouse.
Corbett och Michelle.
De vill inte komma fram. Ibland vill folk bara vara döda.
Vänta lite.
Jävlar, de är här.
Paret Stackhouse? Lugna ner er, för helvete!
Okej. Nu kan du prata med dem.
Mamma? Pappa?
Jag har hört att ni blev mördade av vampyren Warlow.
Han är här.
Försökte ni döda mig?
Jag förstår inte vad de säger.
- Ni får henne inte! - Sookie och jag har kungligt feblod.
Det är nedärvt sen årtusenden. Undrar ni inte över tankeläsningen?
Jag tänkte bara att hon var konstig, som sin farfar.
Det är hon inte. Hon är en fe. Hon är speciell.
Din anfader, John Stackhouse, lovade mig klanens första dotter.
Jag är prins. Sookie kan bli prinsessa.
- Så har vi alltid gjort. - Du sa att hon skulle bli vampyr.
Det finns inga vampyrer.
Jag ska göra er dotter odödlig. Hon behöver aldrig frukta döden.
Ni kan dö i vetskap om att hon slipper.
Jag ska beskydda henne för evigt.
Ut härifrån. Lämna oss i fred, är du snäll.
När hon har åldern inne hämtar jag henne.
- Vart ska du? - Monstret får inte ta henne!
Jag gör slut på det i kväll. Hon kommer inte att känna nåt.
Han sa att hon skulle få evigt liv.
Du såg vad han var. Jag vägrar låta honom förvandla henne!
- Ni tänkte döda mig. - Där står han.
Och jag som trodde att ni älskade mig.
Men ni tänkte ta livet av mig.
Jävlar!
Jag älskade dig. Det gör jag fortfarande.
Vad är det för kärlek?
Han har övertalat dig.
Han sa säkert att han älskade dig, och det köpte du.
- Du älskar honom, va? - Jag är smartare än så!
Du är en nolla, Sookie!
Lafayette, sluta!
- Gör det inte! - Han hör dig inte, gumman.
- Sluta! Släpp ut mig! - Jag dödar honom!
- Då dödar du en oskyldig. - Du har dödat många oskyldiga.
- Vad vill du? - Du har förstört mitt liv.
- Du visste att jag skulle slakta byn. - Jag varnade dig för att återvända.
- Du borde ha hindrat mig! - Än sen?
3496 F. KR.
Far.
Min son. Du har återvänt till oss.
Var har du varit? Det har ju gått flera år.
Men nu är du hemma.
Vad är du?
Niall, stanna här inne.
Du behövde inte dem. Du hade mig! Du är född att utföra storverk.
Jag har aldrig trott på din dumma profetia!
Och ändå står vi här, precis som förutspått.
- Skona honom. Vi behöver honom. - Du behöver oss båda.
Jag föraktar vampyrsläktet. Jag önskar att ni dör ut!
Du borde ha fortsatt att vara död.
- Jag har en överraskning. - Vad är det? Du var ju arg på mig.
Ja, och nu vill jag be om ursäkt.
Alla har svaga ögonblick, men det är då Gud visar oss ljuset.
Blunda!
Hej, guvernören.
- Din gamla homosexuella vampyr? - Du kommer nog att uppskatta mig.
Slå er ner, guvernören. Mycket nöje.
Ni fick honom.
- Vill ni prata med honom? - Det vill jag gärna.
- Invänta guvernören. - Guvernören, minsann.
Min dotter kom hem. Vet du nånting om det?
- Fan ta dig. - Fan ta dig själv, din döda jävel.
Fan ta dig för att du tog min dotter och dödade henne.
Och fan ta dig för att du tvingade mig att spärra in henne här.
- Det gjorde du inte. - Jo, det gjorde jag.
Din egen dotter?
Du förvandlade henne till nåt avskyvärt.
Skulle jag ha övergivit mina principer?
Ta in pålen.
Jaha, guvernören. Ge mig nåt som jag kan döda.
Det kommer snart, blondinen. - Nu kommer det bästa.
- Kommer det mer? - Ja, det gör det.
- Hans avkomma. De älskar varandra. - Jag kom med informationen.
Varsågod, Pam. Visa hur lite han betyder för dig.
Har ni inte sett "Gladiator"? Slåss, då!
- Kom tillbaka! - Släpp mig!
Med sömnmedel i saften skulle du tuppa av!
- Du skulle aldrig ha fått veta nåt! - Släpp mig!
Pappa, hjälp mig!
Ibland måste föräldrar göra saker som verkar konstiga för barnen.
Jag hoppas att du förstår mig på andra sidan. Vi ses snart.